Vyhledávat v databázi titulů je možné dle ISBN, ISSN, EAN, č. ČNB, OCLC či vlastního identifikátoru. Vyhledávat lze i v databázi autorů dle id autority či jména.
Projekt ObalkyKnih.cz sdružuje různé zdroje informací
o knížkách do jedné, snadno použitelné webové služby. Naše databáze v tuto chvíli obsahuje 2929072 obálek
a 888612 obsahů českých a zahraničních publikací. Naše API využívá většina knihoven v ČR.
Citace (dle ČSN ISO 690):
SEMLER, Ricardo. Sedmidenní víkend: moudřejší způsob práce v 21. století. 1. vyd. Praha: PeopleComm, 2013, 335 s. ISBN 978-80-904890-4-2.
Druhá kniha Ricardo Semlera, který se proslavil tím, že vybudoval nejneobvyklejší pracoviště světa, Semco. V Sedmidenním týdnu navazuje na Podivína, rozpracovává příběh Semca, pokládá zásadní otázky a popisuje některé klíčové parametry práce v 21.století. Pokud se vám líbil Podivín, dychtíte se dozvědět o jejich příběhu víc a jestli obecně hledáte cesty k tomu, jak dělat v práci více toho, co máte opravdu rádi, potom bude Sedmidenní víkend nejspíše knihou pro vás.
Často čtu knihy a hledám inspiraci mezi takovými, jejichž přeložené tituly v posledních letech jako Čtyřhodinový pracovní týden, Jak drahé je zdarma, Restart apod. evokují možnou změnu z mála, ba z ničeho.
V tomto smyslu je název Semlerovy knihy matoucí. Nikdy nezačal od nuly, dá se dokonce říci, že v řadě kapitol samolibě přehlíží z vrcholku svého bohatství všední realitu. Nepochybně není ani zdaleka jediný, koho by bavilo rozvíjet se poznáváním cestami po světě v hodnotě stovek tisíc Kč ročně a zaměstnat desítky architektů na dlouhé měsíce, kteří by za poctivou (nikoli minimální nebo černou) mzdu naladili zahradu podle feng-shui pro každé období roku. Pokud bylo cílem popsat chod holdingové společnosti bez zbytečné režie, společnosti, kam se lidé vracejí realizovat své sny a cítí se svobodně, pak jsem se nedozvěděl úplný základ: jak podnikat v tom, co mne baví, aniž by to musel být tak robustní průmysl (jehož existence je v konečném důsledku vždy neekologická, vždy se něco někde těží a něco ze země se spotřebovává), že v něm právě výjimečnost dovoluje předražování (což je podtextové vyznění jedné z kapitol). Rovněž staví na předpokladu, že "to člověku nedá" nepřijít včas a narušit tak chod vzájemně závislých činností (řízení provozu metra, logistiky, pásové a robotické výroby...). Věřím, že se mu to částečně podařilo, základem ovšem byl de facto monopol ve velmi bohatém průmyslu a atak cílů, pro které byly už z principu eliminováni "běžně vzdělaní a schopní lidé", kterých je ovšem většina. Píše, že nepřijímají výzvy menší než největší a nejzajímavější... Moc už nerozebírá, jak to mají s úklidem záchodků, pokud si na to nepostavil firmu ;P
Takže resumé: čekal jsem něco jiného a něco víc univerzálního, ale nelituji, že jsem přečetl. Řadím autora k těm typům lidí, kteří se podle Marie Stuartovny diví, že lid nepapká koláče, když sem tam dojde chleba. Může dobře nakopnout jednotlivce, který se necítí omezen a svázán ,,který si umí "přetlumočit" svou deviaci do řeči úspěšného podnikatale (doporučuji knihu od p. Koukolíka) a který - pravděpodobně - neutekl ze sockomunistického nebo militantního lágru, v němž přežil prvních 50 let jako mukl (ne že bych si o Brazílii myslel, že je rájem pro podnikání, pokud nepřeberu dobrý základ rodinného impéria... Nastartovat a pokračovat je trochu jiná úloha, a byť principy a idee jsou známy, potřebují správný čas a místo pro svou implementaci). Pro připraveného jedince ano, pro řízení sociální a zaměstnanecké či školní politiky státu nepoužitelné :) Takže zase výběrovka, která má schopnost naštvat spoustu lidí majících se mizerně (pokud tito lidé sáhnou po knize), ale jejich podmínky jim moc vylepšit nepomůže, maximálně někoho donutí ke zbrklému rozhodnutí a jak adrenalin "rovnosti a nároků na chození si do práce kdy chci" vyprchá, bude o něco víc nešťastníků, kteří nejsou vybaveni tím základním (a prochází nám firmou stovky lidí) - sebereflexí ;)